Моят храм беше унищожен.
Къде отиде светът, някога пълен с борби и хиляди желания?
Всичко е забравено, повече никой не идва тук.
Рабо. - Само че аз все още живея.
Ние сме богове на бедствията.
Ще паднем там, откъдето сме се издигнали.
Нали така, бог Ято?
Идиотка! Защо и ти си тук, Хийори?!
Къде сме?
Имам опашка?!
Какво става? - Ти…
Радвам се, че си тук.
Рабо.
Не сме поканили един от тях.
Ти наистина си като трън в задника.
Хийори! Ти стой настрана от това.
Ще се бием… още веднъж!
Секи!
Рейки!
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
УЛИЧЕН БОГ
Епизод 12: "Парче от спомен"
Ще върнеш спомените на Хийори!
Наш е!
Слаб си!
Проклятие, не мога да го разбия.
Фурухиме. Ято все още не се е завърнал.
Хийори?
Добре ли си?
Ама защо правиш такива неща?! Казах ти да бягаш!
Е, благодаря ти. - За нищо.
Какъв е този поглед? Това лице…
Къде е той?
Злият бог, когото познавам?
Къде е Ято, богът на бедствията?
С очите, обладани от красивия грях.
Къде е този бог? Аз исках да се бия с него.
Млъкни!
Разбирам.
Не е достатъчно. - Какво говориш?!
Ти…
Секи!
Хей, Рабо…
Каква огромна буря. - Няма да свърши добре.
Тези демони нямат край.
Казума. - Да?
Какво ти каза Кофку? Не смятам, че бурята е обикновена.
Това вероятно се случва заради бога на бедствията.
Богът на бедствията?
Юкине.
Ято, какво ще правим?
Ти ще вземеш Хийори и ще избягате от тук.
Рабо иска само мен.
Ще го занимавам, докато вие се измъквате.
Но какво ще правиш? Без мен оставаш невъоръжен!
Млък! Ще измисля нещо.
Какво е това? - Вътре са спомените на Хийори.
Много жалко. Колко преходни са нещата.
Хийори!
Ято, какво да направя? Тя не иска да се събуди!
Захвърли я, Ято.
Сега е просто тяло без глас и съзнание.
Просто торба с кости.
Рабо. - Мразиш ли ме сега?
Това е добре.
Изправи се пред мен със злото, което носиш.
Събуди омразата в себе си и я приеми.
Ти си Ято, бог на разрушенията!
Млъкни. Секи.
Да. Тези очи.
Ела! - Ще дойдеш ти.
Ще те лиша от шалчето ти.
Ято?
Помня това. Дори небето е същото като тогава.
Призовани сме да унищожаваме.
Ужасяващи същества, изпълняващи ужасни желания,
потопени в кръвта на Близкия бряг.
Рабо… - Точно този момент очаквах.
Моментът, в който желанието ми се осъществява!
Името ми е Рабо.
Чрез това име получих маската си.
Приемам да бъда духовен носител.
Онези, които призовавам, не могат да ми се опълчат.
Подчинете се на тази маска.
Съберете се, грехове!
Той абсорбира бурята?
Глупак. Да не си полудял? Да приемаш демони…
Не. Направих го, за да се бия с теб, Ято.
До смърт!
Ято! Хей, Ято!
Какво се е случило с мен?
С мен? Аз… не знам.
Нищо не знам.
Какъв е този аромат?
Ято. Добре ли си, Ято?
Рабо идва… Ято. Ято!
Мирише хубаво и ми е много познато отнякъде.
Аз харесвах този аромат.
Не бива да плачеш, Ято.
Хийори?
Хийори! - Хийори!
Жесток френски ритник!
Тя е разбила магията ми сама?
Да отключи спомените си сама? Как е възможно?
Как посмя?! Какво си мислеше, Ято?
Хийори… Ти току-що ме нарече Ято!
Спомените ти са се върнали!
Аз защо съм… - Хийори!
Защо? Защо не си онзи, който беше?
Ние сме богове на бедствията!
Живеем, хранейки се с лакомията и омразата на хората.
Не ми пука! Миналото ни няма никакво значение сега.
Пусни Хийори!
Значи ти… Ти си виновна!
Глупав полу-демон.
Ще те жертвам, за да получа сила!
Секи!
Да го свалим, Юкине. - Можем да нараним Хийори от тук…
Ще е като с границата.
Рабо държи буря в себе си и е пълен с демони.
Ти можеш да поставиш граница между умиращия и оцеляващия.
Аз ли?
Ще се справиш, Юкине.
Ние ще се справим.
Ти, който посмя да оскверниш земята на Слънцето,
изправям се пред теб като бог,
заедно със своя Секи,
за да те залича завинаги!
Ято! - Хийори!
Добре ли си?
Да се приберем.
Моля те, да се приберем по-бързо, Ято.
Ято…
Твоето желание… - Ято…
Беше чуто и прието.
Бог Ято!
Бог Ято…
Лицето му… - Знаех си.
Използвал си прокоба, за да се поддържаш.
Защо? - Колкото и желания да изпълним,
хората винаги ще се страхуват
и ще забравят богове като нас.
Спомените им са чупливи, за добро или лошо.
Така са устроени.
Нашата съдба е да бъдем пренебрегвани.
Когато се събудих от 500 годишния си сън,
пожелах да бъда заличен.
Не от хората, които ме отбягваха,
а от теб, който ме познаваше.
Не ми беше приятно. - Аз ще си отида пръв, Ято.
Боговете със съдба като моята…
Аз не съм като теб.
Един бог…
Изчезна.
Какъв голям провал.
По-добре да се прибера и да поговоря с татко.
Наистина ли си спомни? Помниш мен и Ято?
Но как така изведнъж успя да го направиш?
Беше заради Ято и миризма…
Какво има?
Нищо, нищо!
Да, изобщо не си спомням как стана!
Ято?
Хийори. - Защо си толкова сериозен?
Ти…
По-добре е да спрем да се виждаме.
Ще живееш много по-щастливо.
Пък и…
Недей, Ято! - Отказвам.
Не желая да прекъсваме връзка.
Наистина ли си казала това, Хийори?
И какво? - Изобщо не е хубаво да си инат.
Грешиш!
Искам да остана с вас. Завинаги!
Как очакваш изведнъж да се откажа?
Давай, Хийорин, само така!
Саке! Струва си да се отпразнува.
Ама аз не го имах предвид по онзи начин…
Ще изпълня желанието ти… за 5 йени!
Желанието ти беше чуто и прието.
Ики Хийори. Съдбите ни ще останат свързани.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2014